{
  "schemaVersion": 2,
  "hash": "926605e91804b3a7d5f33c8d107cdc8eee2c07da018ecc30d4afe2b1a6ebf1a5",
  "purpose": "html-region",
  "page": "/en/koncepty/",
  "sourceLang": "CS",
  "targetLang": "EN-US",
  "glossaryRevision": "none",
  "glossaryId": "08f85824-1a74-45c3-94c8-6d5965be47b9",
  "deepl": {
    "tagHandling": "html",
    "tagHandlingVersion": "v2",
    "splitSentences": "nonewlines",
    "preserveFormatting": true,
    "minRequestIntervalMs": 1200,
    "retryAttempts": 8,
    "retryBaseDelayMs": 2000,
    "retryMaxDelayMs": 60000
  },
  "selectorPolicyRevision": 2,
  "manual": false,
  "locked": false,
  "edited": false,
  "editedAt": null,
  "editedBy": null,
  "sourceFragment": " <div class=\"post-header\">  <h1 class=\"post-title\">Koncepty</h1> <p class=\"post-meta\"> August 2026 </p> </div> <div class=\"post-body\"> <p>Zápisky níže jsou průběžným záznamem nápadů a postřehů, které se u mě v průběhu času objevily.\nNejsou často domyšlené ani realizované, i když v budoucnu mohou být. A nebo nemusí, na některé myšlenky je dostatečná forma poznámky. Některé jsou slepé uličky a tak nemá cenu je dál rozvíjet. Ale i tak mohou stát za záznam.</p>\n<p><strong>2026-01-31: SIMULACE PINHOLE KAMERY</strong><br>\nZkoušel jsem v Pythonu vytvořit jednoduchou funkční pinhole kameru. Kdysi na střední škole jsem již vytvořil skutečnou fyzickou, ale připadalo mi, že když jí nasimuluju, pochopím lépe její fungování, protože nestačí jen udělat dírku do krabice, vložit světlocitný papír, ten pak po expozici vyvolat a nechat fyziku udělat svou práci (ať už funguje jakkoliv). Tady se naopak musí simulovat i fyzika.<br>\nMěl jsem snahu udělat simulaci algoritmicky co nejrealističtější, i když limitem samozřejmě zůstávají moje znalosti a dostupný výpočetní výkon. Program například využívá forward ray tracing, tedy sledování světla od zdroje směrem ke scéně a kameře, namísto běžnějšího backward ray tracingu, který sleduje paprsky od kamery zpět do scény. Forward přístup je bližší fyzickému směru šíření světla, ale bývá výpočetně velmi neefektivní.<br>\nPříklady nastavení programu a vysvětlení parametrů: <a href=\"/files/koncepty-2026-01-31-simulace-pinhole-nastaveni.txt\">koncepty-2026-01-31-simulace-pinhole-nastaveni.txt</a><br>\nZdrojový kód: <a href=\"/files/koncepty-2026-01-31-simulace-pinhole.py\">koncepty-2026-01-31-simulace-pinhole.py</a></p>\n<p><strong>2026-03-02: TŘÍDĚNÍ PIXELŮ FOTEK</strong><br>\nPokusil jsem se pomocí algoritmu roztřídit pixely fotografií. Idea byla přibližně třídit pixely podle HUE a světlosti: na jednu osu (třeba x) řadit pixely podle HUE a na druhou osu (třeba y) podle světlosti. Tím se pixely fotografie přeskupí, ale žádný nezmizí ani nevznikne nový. Přesto výstupní fotografie ztrácejí původní význam, ale zachovávají si barevnou atmosféru.<br>\nZdrojový kód: <a href=\"/files/koncepty-2026-03-02-trideni-pixelu-fotek.py\">koncepty-2026-03-02-trideni-pixelu-fotek.py</a></p>\n<p><strong>2026-04-13: NÁHODNÁ EXPLORACE INTERNETU</strong><br>\nAsi dva týdny jsem se věnoval náhodné exploraci internetu, protože mě zajímalo, jak vypadá, když ho nedoporučují algoritmy. Zkoušel jsem různé přístupy.<br>\nTím prvním (naivním) bylo vytvoření programu na zadávání a otvírání URL, které jsou náhodně generované. To bylo samozřejmě extrémně neefektivní, prostor možných URL je příliš velký a ty existující jsou zastoupené řídce.<br>\nDruhý přístup byl postavit si vlastní crawler a dát mu nějakou bizarní seed URL (třeba web <a href=\"https://www.kdomivolal.cz/\">kdomivolal.cz</a>). Výsledky jsem se pak snažil filtrovat pomocí LLM a následně se dívat jen na ty zajímavé (dle nějakých definovaných kritérií). Našel jsem tak hodně bizárů k pobavení, ale nic převratného.<br>\nTřetí přístup byl mnohem plodnější a zábavnější. Objevil jsem totiž, že existuje Certstream. Je to šikovná služba, která živě vysílá aktuálně vystavené bezpečnostní certifikáty po celém světě. Takže to zobrazuje URL webů, které buď nově vznikají, nebo obnovují svůj certifikát.<br>\nZdrojový kód: <a href=\"/files/koncepty-2026-04-13-certstream-listener.py\">koncepty-2026-04-13-certstream-listener.py</a><br>\nStrávil jsem náhodným proklikáváním těchto URL několik dní. Nejčastěji jsem narazil na podvody (kryptoměnové atd.), porno, AI, AI porno, návody na to, jak vyrobit AI porno, gambling, přihlašovací rozhraní systémů, rodící se weby (které mají placeholder obsah nebo hlášky „pracujeme na tom“).<br>\nDíky tomuto procesu jsem narazil na web <a href=\"https://treeyo.my/\">treeyo.my</a>, který mi utkvěl v paměti svou minimalistickou podobou a nulovou optimalizací na pozornost diváka. Taky jsem zjistil, že ten web je opravdu okrajová část internetu, protože ho zatím neindexoval ani Google. Internet Archive na něj sice přišel, ale z CT logů, stejně jako já. Kvůli tomuto webu to hledání stálo za to.</p>\n<p><strong>2026-05-06: VÝSTAVA V PACIFIKU</strong><br>\nNapadlo mě vytvořit 360° panoramatické fotky Pacifiku generované pomocí AI. Pak do nich vložit QR kód pomocí AI (něco ve stylu Illusion Diffusion), který odkazuje na nějaké umění. Následně by do nich šli vložit falešná metadata polohy (třeba GPS souřadnice uprostřed Pacifiku) a nahrát na Google Maps. Alternativně by šlo vzít nějaká reálná místa nafocená 360° kamerou, třeba z jednoho města, pak jim všem posunout GPS pozice do Pacifiku. Důvod, proč mluvím jen o 360° fotkách je ten, že u nich Google doteď dovoluje upload na přesné GPS pozice pomocí metadat. Zatímco normální fotky musí být přiřazeny k existujícímu místu.</p>\n<p><strong>2026-06-04: PIGMENTOVÉ LÉZE</strong><br>\nTento projekt jsem se snažil realizovat, ale z důvodu časové náročnosti jsem ho nedokončil. Zdokumentoval jsem zatím pouze ruce, oříznul nafocené pihy (transparentní pozadí), zachoval jejich měřítko a vytvořil program na jejich seřazení v mřížce. Nicméně tohle je text, který měl koncept vysvětlit:<br>\n„V roce 2026 jsem zdokumentoval každý viditelný kožní nádor nebo cévní anomálii na povrchu svého těla. U každého objektu bylo zachováno měřítko. Následně byly jednotlivé léze digitálně vyříznuty a seřazeny do pravidelné mřížky. “</p>\n<p><strong>2026-06-21: SEBE-MODIFIKUJÍCÍ INTELIGENTNÍ PROGRAM</strong><br>\nZkoušel jsem vytvořit program, který využívá OpenAI API a jejich LLMs. Program má za úkol modifikovat sám sebe a pak se znovu spustit. A mě zajímalo, kam to povede.<br>\nBohužel, model často odmítl zadání, protože ho považoval za nebezpečné. Nebo ho splnil, ale jeho následovník už ne. Atraktorem bylo prostě vždy odmítnutí z důvodu bezpečnosti. Ani se nikdy nedostal k čtvrté iteraci.<br>\nZdrojový kód: <a href=\"/files/koncepty-2026-06-21-sebe-modifikujici-inteligentni-program.py\">koncepty-2026-06-21-sebe-modifikujici-inteligentni-program.py</a></p>\n<p><strong>2026-08-14: ODPADKY</strong><br>\nCo kdybych vyfotil úplně každý odpadek, který házím do koše? Dalo by se ho nafotit s měřítkem, odpadky pak oříznout od pozadí a v odpovídajících velikostních poměrech je poskládat do pravidelné mřížky.</p> </div> ",
  "translatedFragment": " <div class=\"post-header\">  <h1 class=\"post-title\">Concepts</h1> <p class=\"post-meta\"> August 2026 </p> </div> <div class=\"post-body\"> <p>The notes below are an ongoing record of ideas and observations that have come to me over time.\nThey are often neither fully thought through nor implemented, though they may be in the future. Or they may not be—for some ideas, a simple note is sufficient. Some are dead ends, so there’s no point in developing them further. But even so, they may be worth recording.</p>\n<p><strong>2026-01-31: PINHOLE CAMERA</strong><br><strong>SIMULATION</strong>\nI tried to create a simple, functional pinhole camera in Python. Back in high school, I’d already built a real physical one, but I felt that if I simulated it, I’d better understand how it works—because it’s not enough to just punch a hole in a box, insert light-sensitive paper, develop it after exposure, and let physics do its job (however that might work). Here, on the other hand, the physics must also be simulated.<br>\nI aimed to make the simulation as realistic as possible from an algorithmic standpoint, although my knowledge and the available computing power naturally remain limitations. For example, the program uses forward ray tracing—that is, tracing light from the source toward the scene and the camera—instead of the more common backward ray tracing, which traces rays from the camera back into the scene. The forward approach is closer to the physical direction of light propagation, but it tends to be very computationally inefficient.<br>\n\nExamples of program settings and explanations of parameters: <a href=\"/files/koncepty-2026-01-31-simulace-pinhole-nastaveni.txt\">concepts-2026-01-31-pinhole-simulation-settings.txt</a><br>\n\nSource code: <a href=\"/files/koncepty-2026-01-31-simulace-pinhole.py\">concepts-2026-01-31-pinhole-simulation.py</a></p>\n<p><strong>2026-03-02: SORTING PHOTO</strong><br><strong>PIXELS</strong>\nI tried to sort the pixels in photos using an algorithm. The idea was to roughly sort the pixels by HUE and brightness: arrange the pixels along one axis (say, the x-axis) according to HUE and along the other axis (say, the y-axis) according to brightness. This rearranges the photo’s pixels, but none disappear or are created. Nevertheless, the resulting photos lose their original meaning but retain their color atmosphere.<br>\n\nSource code: <a href=\"/files/koncepty-2026-03-02-trideni-pixelu-fotek.py\">koncepty-2026-03-02-trideni-pixelu-fotek.py</a></p>\n<p><strong>2026-04-13: RANDOM EXPLORATION OF THE INTERNET</strong><br>\nFor about two weeks, I devoted myself to randomly exploring the internet because I was curious to see what it looks like when it isn’t recommended by algorithms. I tried various approaches.<br>\nThe first (naive) one was to create a program to enter and open URLs that are randomly generated. This was, of course, extremely inefficient; the space of possible URLs is too large, and the existing ones are sparsely represented.<br>\n\nThe second approach was to build my own crawler and feed it some bizarre seed URL (such as the website <a href=\"https://www.kdomivolal.cz/\">kdomivolal.cz</a>\n). I then tried to filter the results using an LLM and subsequently look only at the interesting ones (based on some defined criteria). I found a lot of bizarre things to amuse myself, but nothing groundbreaking.<br>\nThe third approach was much more fruitful and entertaining. I discovered that Certstream exists. It’s a handy service that streams currently issued security certificates from around the world in real time. So it displays the URLs of websites that are either newly launched or renewing their certificates.<br>\n\nSource code: <a href=\"/files/koncepty-2026-04-13-certstream-listener.py\">concepts-2026-04-13-certstream-listener.py</a><br>\nI spent several days randomly clicking through these URLs. Most often, I came across scams (cryptocurrency-related, etc.), porn, AI, AI porn, tutorials on how to create AI porn, gambling, system login interfaces, and nascent websites (which have placeholder content or messages like “we’re working on it”).<br>\n\nThrough this process, I stumbled upon the website <a href=\"https://treeyo.my/\">treeyo.my</a>\n, which stuck in my memory because of its minimalist design and complete lack of optimization to capture the viewer’s attention. I also discovered that this website is truly a fringe part of the internet, as even Google hasn’t indexed it yet. The Internet Archive did find it, but from CT logs—just like I did. Because of this website, the search was worth it.</p>\n<p><strong>May 6, 2026: PACIFIC</strong><br><strong>EXHIBITION</strong>\nI had the idea to create AI-generated 360° panoramic photos of the Pacific. Then embed a QR code in them using AI (something like Illusion Diffusion) that links to some artwork. After that, I could insert fake location metadata (like GPS coordinates in the middle of the Pacific) and upload them to Google Maps. Alternatively, I could take real locations photographed with a 360° camera—say, from a single city—and then shift the GPS positions of all of them to the Pacific. The reason I’m only talking about 360° photos is that, for now, Google still allows them to be uploaded to exact GPS locations using metadata. Meanwhile, regular photos must be assigned to an existing location.</p>\n<p><strong>June 4, 2026: PIGMENTED LESIONS</strong><br>\nI tried to carry out this project, but due to the time it would require, I didn’t finish it. So far, I’ve only documented my hands, cropped out the freckles (transparent background), preserved their scale, and created a program to arrange them in a grid. However, here is the text that was meant to explain the concept:<br>\n“In 2026, I documented every visible skin tumor or vascular anomaly on the surface of my body. The scale was preserved for each object. Subsequently, the individual lesions were digitally cut out and arranged in a regular grid.”</p>\n<p><strong>June 21, 2026: SELF-MODIFYING INTELLIGENT PROGRAM</strong><br>\nI tried to create a program that uses the OpenAI API and their LLMs. The program’s task is to modify itself and then run again. And I was curious to see where that would lead.<br>\nUnfortunately, the model often rejected the task because it considered it dangerous. Or it would complete it, but its successor would not. The attractor was simply always rejection on safety grounds. It never even made it to the fourth iteration.<br>\n\nSource code: <a href=\"/files/koncepty-2026-06-21-sebe-modifikujici-inteligentni-program.py\">concepts-2026-06-21-self-modifying-intelligent-program.py</a></p>\n<p><strong>2026-08-14: TRASH</strong><br>\nWhat if I took a photo of absolutely every piece of trash I throw in the trash can? I could photograph it with a scale, then crop the trash from the background and arrange it in a regular grid according to the appropriate size ratios.</p> </div> ",
  "createdAt": "2026-08-14T12:13:30.123Z"
}
